Аналіз динаміки показників захворюваності на глаукому населення України та м. Києва - Мельник, В.О.; Паламар, Б.І. (Україна. Здоров’я нації, 2026)
Мета: дослідити 30-річну динаміку показників захворюваності на глаукому населення України та жителів м. Києва. Матеріали та методи. Матеріалами дослідження слугували офіційні дані Центру громадського здоров’я МОЗ України, Київського міського інформаційно-аналітичного центру медичної статистики та дані Інституту вимірювання показників і оцінки стану здоров‘я (IHME, США) щодо поширеності, первинної захворюваності та показника тягаря хвороб DALY за період 1993–2024 років. У роботі також проаналізовані дані про інвалідність через сліпоту та дані про хворих на глаукому з числа постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС населення м. Києва. У дослідженні використані бібліографічний, статистичний і аналітичний методи. Результати. За 2008–2017 роки по Україні поширеність глаукоми зросла на 8,2%, первинна захворюваність зменшилась на 24,4%. Проте в Києві обидва показники зменшились – відповідно на 8% та на 23,7%. В структурі хвороб ока питома вага глаукоми дещо зросла. Найчастіше хворіють люди старші за працездатний вік, що підтверджує тезу про те, що з віком захворюваність на глаукому зростає, а вік є чинником її розвитку. Поширеність глаукоми має значні регіональні особливості, у т.ч. і через різний віковий склад населення. Але зв’язок між поширеністю, первинною захворюваністю на глаукому та віковими характеристиками (медіанний вік, % осіб 60+) по областях України виявився хоч і прямим, але слабким і невірогідним. Вочевидь населення України старіє. Проведений кореляційний аналіз за період 2010–2021 років встановив прямий, але слабкий і невірогідний зв’язок лише між поширеністю глаукоми в столиці і збільшенням відсотка осіб старше 60 років, а між збільшенням медійного віку і первинною захворюваністю на глаукому встановлено зворотній сильний вірогідний зв’язок. Аналіз даних Інституту IHME показав, що поширеність глаукоми у 2023 році в Україні для населення віком 20+ перевищувала світову на 52%, зокрема в групі жінок – на 82,3%. Оцінка поширеності глаукоми за статтю продемонструвала перевагу жінок над чоловіками в усіх вікових групах в Україні та зворотну світову тенденцію, за винятком населення 20+, де статеві розбіжності у рівнях поширеності глаукоми практично відсутні. Показник тягаря хвороб DALY (на 100 000 населення) продемонстрував позитивну динаміку в усіх віково-статевих групах, як у світі, так і в Україні, за винятком дорослого населення України віком 20 років і старше, зокрема жінок (зростання на 10,1%). Висновки. Отримані дані свідчать про різноспрямовані тенденції, які частково збігаються з результатами опублікованих досліджень у світі. Результати дослідження певною мірою ставлять під сумнів тезу про значний вплив старіння населення на захворюваність на глаукому. Водночас вони спонукають до пошуку інших причин зменшення захворюваності на глаукому, насамперед таких, як обсяги, доступність та якість офтальмологічної допомоги. Поточний та майбутній тягар глаукоми в Україні може бути значно вищим, ніж здається нині, через значну частку випадків у загальній популяції, котрі залишаються невиявленими. Крім того, потрібно враховувати стрімке старіння населення України, труднощі з доступом до кваліфікованої офтальмологічної допомоги та санітарно-просвітницької інформації.