ПОРІВНЯННЯ ВПЛИВУ СТИМУЛЮЮЧОЇ СПІРОМЕТРІЇ ТА ІНСПІРАТОРНИХ М’ЯЗОВИХ ТРЕНУВАНЬ НА ВІДНОВЛЕННЯ ЛЕГЕНЕВОЇ ФУНКЦІЇ ПІСЛЯ КАРДІОХІРУРГІЧНИХ ВТРУЧАНЬ - Вітомський, В.В. (Україна. Здоров’я нації, 2023)
Мета – порівняти вплив орієнтованої на поток стимулювальної спірометрії (СС) та інспіраторних м’язових тренувань (ІМТ) на показники спірографії серед кардіохірургічних пацієнтів. Матеріали та методи. У дослідженні взяли участь 90 пацієнтів, котрим виконувалось кардіохірургічне втручання. Пацієнтів випадковим чином розподілили у співвідношенні 1:1 на групу СС та групу IMT. Пацієнти отримували однакову фізичну терапію у частині ранньої мобілізації, лікувальної гімнастики, ходьби, відкашлювання. Групи різнились у респіраторній фізичній терапії: група ІМТ – дихальні вправи з тренажером Respironics Threshold IMT; група СС – тренажер Tri-Ball. Перед операцією та на 7 послеопераційний день (ПОД) пацієнти усіх груп виконували спірографію. Результати. Проведений статистичний аналіз не підтвердив наявність переваг жодної з використаних респіраторних технік фізичної терапії. Початкові значення життєвої ємності легень становили 104,29±14,06% у групі СС та 104,91±19,42% у групі ІМТ (р=0,853), а після операції становили 74,93±16,90% та 77,84±14,68% відповідно (р=0,385). Показники життєвої ємності легень знизилися на 29,36% у групі CС та 27,07% у групі IMT. Динаміка форсованої життєвої ємності легень склала 27,69% та 26,27% відповідно. Висновки. Різниці між впливом СС та ІМТ на показники легеневої функції серед кардіохірургічних пацієнтів не встановлено.